K poslednímu dubnovému dni jsme opět dodrželi tradici pálení čarodějnic, což nám opět přineslo především možnost milého setkání, a to nejen sousedů z naší vsi, ale navštívili nás také přátelé z Ryjic přes údolí, kteří zde nebyli poprvé. Pálení ohně nám také zase umožnilo udělat očistu od všeho, co jsme za celý rok nařezali a ostříhali ve spojení s péčí o náves a další veřejná prostranství. Také samotná hranice a její podoba byla důkazem a jakýmsi shrnutím celého roku. Specifikem naší hranice totiž je, že ji nestavíme z klád, jak bývá zvykem, ale vytváříme ji právě z nashromážděného materiálu. Každý rok je tedy zcela jiná a je vlastně svědectvím toho, co v ten daný rok bylo v naší vsi obstaráváno a kultivováno a s čím dřevěným z našich zahrad bylo třeba se již rozloučit.